DE SYV SAMURAIER
Under borgerkrigen i 1500 tallet førte de mange års kampe til-
-at Japan blev hærget af banditter.
Ærlige folk frygtede lyden af deres hestes hove.
Vi tager også den her by.
Vent! Vi plyndrede deres sidste rishøst.
-Der er nok ikke noget endnu. -Vi vender tilbage, når kornet er modent.
Der er ingen gud, som beskytter os!
Skatter, dagsværk, krig og tørke!
Og nu også banditter!
Gud vil se os bønder sulte ihjel!
Ja, det ville være bedre, hvis vi døde!
Stop den klagen. Den hjælper ikke.
Lensherren kan mere end at inddrive skatter, vi beder ham om hjælp.
Det er meningsløst. Hans folk kommer først, efter røverne har været her.
Vi giver ris, korn og alt, hvad vi har til røverne-
-og så hænger vi os!
Så gør myndighederne måske omsider noget!
Vi laver bambusspyd og dræber banditterne!
-Vi dræber dem alle, så er vi af med dem! -Nej, jeg vil ikke.
Jeg kan ikke...
Det kan du ikke bede os gøre.
Kan du dræbe besejrede samuraier, men ikke røvere?
Hold op! Vi har ikke tid til at skændes.
Vi har ikke en chance mod dem!
Besejrer de os, myrder de hele byen, også vores ufødte børn.
Det er nok nu! Hellere dræbe eller dø, end at have det sådan her.
Bønder kan ikke gøre modstand og må finde sig i lidelserne.
Når røverne kommer, byder vi dem velkommen, giver dem vores korn-
-og bønfalder dem om at efterlade så meget, at vi kan overleve.
Vi må kaste os på knæ for dem!
Tror du, de går med til det?
Har du glemt, hvordan det lykkedes os, at beholde den ris, vi spiser nu?
Vi besøger den gamle og beder ham om råd.
Det er ikke alle, man kan forhandle med.
Rækker vi dem en finger, tager de hele hånden.
De vender nok tilbage til efteråret.
-Men hvad hvis vi taber? -Vi taber alligevel.
Tager de kornet, er vi døde.
Vi må kæmpe.
Det er urimeligt. Vi er bønder. Vi kan ikke kæmpe.
Vi hyrer samuraier.
Jeg har aldrig hørt om bønder, som hyrer samuraier.
Jeg har set det med egne øjne.
Byen, du kommer fra, blev brændt ned.
Da jeg flygtede hertil, så jeg-
-at de eneste byer, som blev skånet, var de, som hyrede samuraier.
Men vi lever af risgrød. Hvordan skal vi få råd til samuraier?
Vi må spise hirse!
Er der samuraier, som vil kæmpe for lidt mad?
De er alt for stolte!
Vi finder nogle sultne samuraier.
Selv bjørnen kommer ned fra bjerget, når den er sulten!
Hvad siger du?
Jeg er nok fattig, men jeg tager ikke imod almisser!
Idiot!
Det sagde jeg jo.
-Kornet er modnet. -Ja, der er gået ti dage.
Hvad skal vi gøre?
Kornet vokser hurtigt her, ikke som i bjergene.
Jeg er fuldstændig gennemblødt!
Har du fundet en samurai? En som er billig, stærk og skør nok?
For helvede!
Tiloversblevne boller. Du får dem billigt.
Sikken vits.
-Hvad er det, der er så sjovt? -Han er blind.
-Hvad så med jer? -Nej tak, jeg vil hellere æde hestelort.
Han har ikke engang næseblod tilbage, Vi vandt alt fra ham i går.
Han trak sit sværd, så vi gav ham bank.
Så kom han af med alt sit næseblod!
-De der spiser kun hirse. -Er det sandt?
I må spise, ellers bliver I natteblinde.
Jeg har fire. I får dem for en skål ris.
Godt, så vil jeg skide på jer.
Hvor er det dumt!
Med den ris, vi havde, kunne vi have fået 40 af de boller.
-Hold op! -Men det er jo sandt.
-Idioten bliver sur! -Sjovt, fortsæt endelig.
Det er så idiotisk!
Vi gav ham ris.
Vi gav ham sake.
Så gav han mig bank og gik.
En klog samurai! Slet ikke som den, som lader som om han sover her!
Nu begiver vi os hjem.
-Han græder! -Han savner sin kone.
Jeg ville betale godt for at se dem i sengen.
Kan vi ikke snart tage hjem?
Forsvind! Hvordan vil I hyre samuraier, når I ikke har råd til boller?
Vi bønder kan se, om frø er gode eller ej-
-men samuraier ved vi ikke noget om.
Og de som er stærke, kan vi ikke gøre noget ved.
De, som tilbyder deres tjeneste er rene svæklinge.
Jeg blev kun besejret i går, fordi jeg var sulten.
Du lyver! Du havde jo penge at spille op.
Din djævel! Vil du slås`?
Slagsmål!
Herovre! Vågn op!
Stop det spilleri, man bliver deprimeret af det!
Nej, spil højere, vi beskytter dig!
Hold op, Manzo!
Du ville jo hjem, din djævel!
Ja, men ikke for at forhandle med banditterne!
Har vi noget valg? Vi må gøre op med dem!
Det forstår jeg! Men...
Men...
Hvad vil du tilbyde dem den her gang?
Vil du give dem din datter?
Shino er meget smuk.
-Hvad er der sket? -Der er en tyv i laden.
Vi begyndte at råbe, og så løb han derind.
-Hvor mange tyve er der? -Kun en, men...
En?
-Kan I ikke klare en eneste tyv? -Vi kan ikke gøre noget.
Han har kidnappet et barn og truer med at dræbe det.
Du kan vel selv høre det.
Stakkels barn!
De har været derinde siden i går aftes, og ungen skriger hele tiden.
Han begynder at blive hæs.
Han er syv år. Stakkels forældre.
Men hvad gør samuraien? Barberer han hovedet?
Aner det ikke, han sagde, han ville hjælpe os og bad om to risboller.
Han bad en præst barbere ham og give ham sin præstekappe.
Jeg fatter ingenting.
Hvis du kommer herhen, dræber jeg barnet!
-Jeg er munk. -Forsvind herfra.
Jeg er munk. Jeg vil ikke gribe dig.
Nej, jeg vil ikke!
Jeg kommer ikke tæt på, men drengen må være døden nær af sult.
Lad være at komme ind!
Jeg har risboller med.
Den ene er til dig.
Vil du ikke have?
Hvad er der?
-Her... -Kast den herhen!
Grib.
Min dreng!
Han klarede det!
-Ham vil du vel være tilfreds med? -Skynd dig, før han når til byen.
Hvad vil du?
Jeg hedder Katsushiro Okamoto. Jeg vil være din elev.
Elev? Jeg hedder Kanbei Shimada og er ronin.
Jeg tager ingen elever. Rejs dig, så vi kan tale sammen.
Lad mig blive din elev.
Rejs dig først. Vi kan tale, mens vi går.
Tja, hvad skal jeg sige. Du overvurderer mig.
Jeg er ikke en mand, som har udmærket mig.
Jeg har deltaget i mange kampe, men altid på den tabende side.
Det er mig i en nøddeskal. Følg ikke en mand, som har uheld.
Jeg har allerede besluttet mig. Jeg vil følge dig, selvom du ikke vil.
Nej tak.
Min position tillader ikke, at jeg tager en elev.
Hvad vil du?
Du er uforskammet!
Bland dig udenom, knægt!
Er du samurai?
Selvfølgelig.
Gad vide...
Forbandede type!
Hvem er han?
Bryd dig ikke om ham.
Vær rar at høre på mig.
Idiot! Hvorfor skrider du ikke hjem?
Du lærer det aldrig. Han spiser jeres mad og forsvinder.
-Det går ikke. -Mester!
-Vi kan bevæbne dem med bambusspyd. -Jeg har overvejet det.
Men, mester...
Det her er ingen leg.
Der er trods alt 40 røvere.
To eller tre samuraier er ikke nok til at beskytte bønderne.
Forsvar er sværere end angreb.
-Sagde du, der er bjerge bag byen? -Ja.
-Kan heste ride over dem? -Ja.
Og marker foran...
Byen kan angribes fra alle sider, til markerne står under vand.
En til at bevogte hver side, det er fire.
To mere som forstærkning.
Uanset hvordan man regner på det, skal I bruge mindst syv inklusive mig.
-Vi kan vel få råd til syv? -Men den gamle sagde fire.
-Ikke sandt? -Men tre til...
Vent lidt. Jeg har ikke sagt ja. Jeg gennemtænker det bare.
For det første bliver det ikke let at finde syv samuraier, som dur-
-særlig ikke, når de kun får mad som betaling.
Kun nogle uefne ville stille op.
Og jeg er for øvrigt træt af at kæmpe.
Det er alderen.
Jeg er glad for, jeg ikke er født som bonde.
Hunde har det bedre!
Gå hen og hæng jer. Det er lettere!
-Ti stille, din tølper! -Jeg siger det bare, som det er.
-Har du ingen medlidenhed med bønderne? -Sikke noget nonsens!
Det er dig, som ikke ejer medlidenhed, ellers havde du hjulpet dem.
Vil du slås?
Stop.
Vent...
Stop så!
Du, samurai. maden her er til dig.
Ved du, hvad de fjolser spiser? Hirse!
De giver dig ris og spiser selv hirse.
De giver dig det bedste, de har!
Jeg forstår. Hold op med at råbe.
Jeg vil ikke være utaknemmelig for maden.
Hallo!
-Manzo og de andre er hjemme! -De er hjemme!
-Hvor er Rikichi og Yohei? -De leder efter flere samuraier.
-Kommer de virkelig? -Ja, syv stykker.
Syv stykker!
Syv stykker...
Jeg satte mig imod det, fordi du sagde fire.
Jeg tænkte, at vi havde brug for mindst ti-
-men havde jeg sagt ti, havde I skaffet 15.
Det er sådan, det er.
Jeg er bekymret.
Hvad?
Vores piger er vilde med samuraier.
Landsbyboerne bliver rasende, hvis samuraierne tager dem.
Røverne er på vej hertil, din idiot.
Hvorfor bekymre sig om sit skæg, når man kan miste hovedet?
Samurai-sama!
Vil du have min hjælp?
-Ja. -Mod hvem?
Katsushiro...
Tag kæppen, og stil dig ved siden af indgangen.
Når samuraien kommer ind, slår du til uden at tøve.
Han kommer.
Tag den!
Du skal ikke holde dig tilbage.
Glimrende!
Jeg beder dig undskylde os. Jeg er Kanbei Shimada.
Jeg prøver at samle nogle duelige folk, og det haster.
Tilgiv mig.
Jeg vil have en forklaring først, så må vi se, om den dur!
Tilgiv mig. Jeg vidste, du var dygtig nok.
Vi skal snart kæmpe mod en røverbande.
For hvilken klan?
Det lyder lidt mærkelig, men det er bønderne i en by, som har bedt om hjælp.
-Bønder? -Ja.
Vi vinder hverken ejendom eller belønninger-
men vi kan spise os mætte imens.
Dumheder! Jeg har større ambitioner end som så.
Det var trist. Vil du ikke overveje sagen?
Nej tak!
Det er et stort tab!
Han er fænomenal!
Hvad er der?
Vi har en dygtig samurai, men de andre seks bekymrer mig.
Tag dig sammen! Lad være at bekymre dig, før du ser dem.
Ham der.
Et øjeblik, samurai-sama.
Skal jeg gøre det samme igen?
Ja, for du må øve dig.
-Du spøger med mig. -Det må du undskylde.
Jeg går med til det.
Men...
Jeg forstår, at bønderne er plagede-
-og jeg tror, jeg forstår, hvorfor du vil stille op.
Men for mig er din personlighed, den vigtigste grund.
Venskab begynder ofte med et tilfældigt møde.
-Hvad hedder du? -Gorobei Katayama.
Et godt navn, ikke sandt?
Yohei, hvad gør du? Skynd dig med risen!
Yohei!
Hvad er der, Yohei?
Risen er blevet stjålet.
Din idiot! Hvad sagde jeg til dig?
Jeg vogtede den så godt, jeg kunne.
Jeg holdt om den om natten, mens jeg sov.
-Jeg må hente mere i landsbyen. -Hvad skal vi gøre, til du kommer igen?
Vi har kun en håndfuld riskorn tilbage.
Hold op med det der!
Gem pengene. Mesteren kommer.
Sikke et held, jeg mødte dig.
Det er godt at se, du stadig er i live, jeg havde opgivet håbet.
Hvad skete der så?
Jeg gemte mig i voldgraven til det blev nat.
Da slottet brændte, og huset faldt sammen, troede jeg, enden var nær.
Hvordan føltes det?
Tja, ikke som noget videre.
Er du blevet træt af at kæmpe?
Jeg forbereder en svær opgave, som hverken giver penge eller anseelse.
-Vil du være med? -Ja.
Den her gang dør du måske faktisk.
-Der er minsandten ikke ret mange. -Hvad leder du efter?
-Samuraier. -Samuraier?
Jeg har en bag huset, men han er ikke noget særligt.
Jeg vidste ikke, der var så dovne samuraier.
Han kom og bad om mad.
Han var flad, men sagde: "jeg kan hugge brænde for dig."
Jeg kunne godt lide hans ligefremme måde.
-Har du aldrig set en hugge brænde? -Jo, men du lader til at kunne lide det.
Jeg er født sådan. Du må undskylde mig.
-Du er dygtig. -Jeg er bedre til at hugge fjender ned.
Har du dræbt mange?
Tja, når jeg begynder at dræbe, kan jeg ikke holde op...
...så jeg plejer at flygte inden.
Det er en klog indstilling.
Tak skal du have.
Du skulle vel ikke være interesseret i at dræbe 30 banditter?
Så begynder vi.
Det var synd! Vi ramte samtidig.
Nej. Jeg vandt.
Nonsens.
Havde det været rigtige sværd, var du død.
Så kæmper vi med rigtige sværd!
Du forstår ikke, du dør bare. Det giver ingen mening.
Vent. Flygter du?
Træk dit sværd! Snak er let.
Så unødvendigt.
Det er tydelig at se, hvem der vinder.
Hvordan gik det?
Jeg gik glip af en. Hans færdigheder var førsteklasses.
-Er det ikke en overdrivelse? -Nej.
Jeg så ham selv dræbe en mand.
Han er utrolig, men han er kun interesseret i at finslibe sin færdighed.
-Han ville ikke. -Det var trist.
Men jeg fortalte, hvor vi holder til.
-Og du? -Jeg har fundet en.
-Hans færdigheder er vist middelmådige. -Middelmådige?
Men han er ærlig og sjov. Han gør en i godt humør.
Han kan opmuntre os, når det bliver hårdt.
Tak, skal du have. Jeg har faktisk også fundet en.
Ham, som ligner en rejsende handelsmand?
Vi var som et gift par i flere år.
Jeg henter rent vand.
Jeg hedder Heihachi Hayashida, kriger fra brændehuggerskolen.
-Så mangler der kun tre. -Tre?
-Ikke to? -Jeg kan ikke tage et barn med.
-Mester! -Jeg ved det.
Jeg ved, hvad du vil sige. Jeg har også været i din alder.
"Jeg må træne mine færdigheder og udmærke mig i kamp.
Og så skal jeg være slotsherre og have mit eget land."
Men tiden går, mens man drømmer.
Og før den kan virkeliggøres, er man pludselig hvidhåret.
Og så har man ikke længere forældre eller slægtninge.
Begiv dig hjemad i morgen.
De her dage har været god træning. Tag det med dig som et minde.
-Jeg beder dig, lad ham komme med. -Men...
Jo, selvom du synes, han er et barn.
Unge kan arbejde mere end voksne.
Hvis vi altså behandler ham som en voksen.
Godt, så behandler vi Katsushiro som en voksen.
To mere, altså.
Nej, der behøves nok kun en.
Åh, du kom alligevel?
Tak.
-Hvornår rejser vi? -I morgen.
I morgen?
Vi må blæse på den sidste. Tiden er for knap.
Tiden er inde.
Mester!
-Mester! -Ja, ja...
-Mester! -Hold nu op, jeg har hørt dig.
Jeg har fundet en rigtig barsk samurai.
Vi sloges, men vi kunne ikke ramme ham. Han er stærk som en bjørn.
Til sidst stoppede nogen os. Og så drak vi.
Jeg fortalte ham det. Han kommer nu.
Skal jeg stille mig op?
-Hvad fanden gør du? -Prøver ham.
-Det er ikke fair. -Se bare på.
-En dygtig samurai undgår slaget. -Men han er fuld!
En rigtig samurai bliver aldrig så beruset.
Det sagde jeg jo!
Hvad er det her?
Hvem slog mig?
For fand...
Var det dig?
Din frække djævel!
Hvad laver du?
Du der!
Det er jo dig!
Det der grin, glemmer jeg ikke, ikke engang når jeg sover!
Din djævel...
Hvor vovede du at spørge, om jeg er samurai?
Gør du grin med mig?
Trods mit ydre er jeg en enestående samurai.
Jeg har ledt efter dig siden sidst.
Jeg ville vise... Hvor er den nu?
Se her!
Det her er min slægtstavle.
Den djævel ser ned på mig!
Se her!
Du ser ned på mig...
Det her er mig.
-Kikuchiyo? Hedder du det? -Ja.
"Født den 17. februar, i Tenshos andet år."
Hvad er det, der er sjovt?
Du ser ikke ud til at være 13.
Hvis du var den Kikuchiyo, som nævnes her-
-skulle du være 13 år gammel.
Hvor har du stjålet den her?
Stjålet? Fanden heller!
Ad helvede til med samuraier!
Hold op! Vent!
Stop!
Møgunge! For helvede!
Din djævel!
Hvordan går det, Trettenårige? Tag den her!
-Kikuchiyo! -Hvad siger du?
Hvad er der Trettenårige?
Ad helvede til med samuraier!
-Er han en ægte samurai? -Han lader til at tro det.
Lad mig komme med. Hvorfor ikke?
Du, Kikuchiyo.
Pas godt på den her.
Lad mig komme med!
Hvad er der, far?
Hvad er der sket? Hvorfor kigger du sådan?
Shino, skær dit hår af!
Hold håret kort og klæd dig som en dreng.
-Hvad mener du? -Skær det af!
Samuraierne kommer. Man ved ikke, hvad de vil gøre ved dig.
Nej, jeg vil ikke!
-Jeg vil ikke! -Shino!
Shino!
Nej, stop!
-Det lyder helt skørt! -Manzo kender samuraierne.
Derfor klippede han håret af hende. Du har sønner, men...
-Nu forstår jeg! -Passer du så på min datter?
-Du bor jo udenfor byen. -Idiot, jeg taler om Manzo.
Han siger, han er bekymret for byen, men han tænker kun på sin datter.
Føj for fanden!
Hvad har du gjort? Alle med unge døtre er skræmt til døde.
Hvad skal vi gøre? Samuraierne kan komme når som helst.
Kom. Vi går til den gamle.
Her sker ingenting. Skrid!
Gå hjem!
Her må ikke være sådan, når samuraierne kommer.
Han følger stadig efter os.
-Jeg kan ikke se Kikuchiyo. -Har han givet op?
Det er underligt, nu har jeg det næsten som om jeg...
-Savner ham -...savner ham.
Denne vej.
Fandens osse!
Det her er altså vores slot?
-Jeg vil ikke dø i ko- og hestelort. -Ingen har bedt dig om hjælp.
Hallo!
Hallo! Vi er tilbage!
Samuraierne er kommet!
Samuraierne er her!
Hvad er det, der foregår? Samuraierne er kommet!
Hallo? Hvad sker der?
Hvad er der med jer?
Sikken respektfuld velkomst.
Hvad skal det her betyde?
Hallo? Hvad er der med jer? Samuraierne er her!
-Vi går til den gamle. -Han tager sig alt vedrørende byen.
-Altså byens ældste? -Ja.
En audiens hos byens ældste. Hvilken ære!
Vi går derhen.
Hvilke dumheder.
Bønder er altid bekymrede, om det regner, er solskin, eller det blæser.
Med andre ord...
De kan ikke andet end at være nervøse.
Sådan er det også i dag.
De er bare bange, Det er ikke andet end som så.
Men hvorfor være bange for os?
Hvordan skal vi så kunne hjælpe jer?
-De kommer. -Det er røverne!
Samuraier! Hjælp os.
Samuraier!
Tag det roligt!
Der er nogle ting, jeg må vide.
Hvilken retning kommer de fra?
Fra bjergene.
Fra landevejen.
Vil den, som så dem, træde frem?
Hvem var det, som så røverne? Hvem slog alarm?
Det var mig!
Flyt jer!
Hvor ser du bange ud!
Tag det roligt, der kommer ingen røvere.
I er nogle fjolser! Hvordan blev vi mødt, da vi kom?
Men da I hørte alarmen: "Samuraier! Hjælp!"
Så faldt I på knæ!
Det tjener jer ret, I små kryb!
-Nogle indvendinger, gamle mand? -Nej.
Det her er godt.
Vi lader til at få nytte af ham alligevel. Så var vi altså syv.
-Undskyld, at her er så beskidt. -Hvor skal du selv bo?
-Jeg sover i stalden. -Hos hestene?
Nej, dem tog røverne i fjor.
Stalden er vel ikke så slem, hvis man har sin kone.
-Jeg har ingen kone! Giv mig den! -Hvad er der med dig?
Skøre kugle!
Sikken type!
Hvad hedder du så rigtigt?
Det husker jeg ikke, giv mig et navn, der passer.
Så må det være Kikuchiyo!
Det passer til dig.
-Hvordan ville du angribe byen? -Jeg ville angribe fra bjergene.
Ja, langs vejen her.
VEST
-Hvordan forsvarer vi den? -Shichiroji ved, hvad han gør.
Han bygger en barrikade af tømmeret.
Ser man det. Ham, som du var gift med.
Husk, ingen steder løber man så meget som i krig.
Det gælder både angreb og forsvar. Nå man ikke kan løbe, dør man.
SYD
Når kornet er høstet, oversvømmer vi marken.
Det letter forsvaret. Men når vi det?
Angrib mig! Forestil dig, at jeg er en røver.
Kom nu!
Skynd dig!
Næste.
Næste! Hvis tur er det?
ØST
Vi må fjerne broen, så er vi beskyttet mod øst.
Hvad gør vi med husene på den anden side?
De må evakueres.
Også møllen?
Men ham den gamle er stædig.
Hør her, det er ikke så underligt, at I er bange for fjenden.
Men fjenden er også bange for jer.
I er bedårende! I kunne bruges som fugleskræmsler.
Men vi skal ikke kæmpe mod spurve og krager.
Du der, som tygger drøv. Vær venlig at holde op.
Det her er ingen kostald!
Sikke en bande!
For helvede da! Du der, træd frem.
Jeg taler til dig.
Dig.
Tag penge med, hvis I vil se på.
Hvad er det her?
-Et spyd. -Hvor har du det fra, idiot?
Voksede det måske oppe på bjerget?
Jeg har det, fra en besejret samurai på flugt.
Hvis du har ret, er der sikkert flere.
Svar! Svar på spørgsmålet!
NORD
Skoven er fredfuld, men det her er det farligste sted.
-Katsushiro, vi går tilbage. -Ja, jeg kommer.
Han er stadig et barn.
Er du en af landsbyboerne?
Er du en pige?
Dreng?
Hvorfor er du ikke med til træning? Du har ikke tid til at plukke blomster!
Kom, så underviser jeg dig.
Nægter du?
Din bastard!
Her og her går det. Problemet er her.
Kom nu, alle sammen.
Hallo! Hvad laver du?
En kæmpefangst!
-Hvad har du der? -Trofæer fra overvundne samuraier.
-Hvor fandt du dem? Her i byen? -Hjemme hos Manzo.
Hvad nu?
Kan du ikke lide dem?
Det er prima varer!
Du ville have rustning, spyd og pile. Det er her alt sammen.
Hvordan kan du kalde dig samurai?
-Det er fra myrdede samuraier. -Jeg ved det.
-Hvordan kan du så..? -Så er det nok!
Den som aldrig har været på flugt, forstår det ikke.
Der er ikke noget. Forsvind herfra!
Jeg har lyst til at dræbe hver eneste bonde i byen.
En genial ide!
I djævle!
Hvad troede I om bønderne?
At de er helgener?
Vær ikke latterlige, der er ingen, så snu som bønder.
De siger, de hverken har ris eller hvede. De har ingenting.
Men det har de. De har alt!
Grav under gulvplankerne eller gennemsøg laderne-
så finder I masser. Ris, salt, bønner, sprut!
I dalene finder I skjulte marker!
De bukker med oprigtig mine, men de lyver og bedrager bare.
Er der kamp et sted, jagter de taberne med deres bambusspyd.
Lyt nøje efter! Bønder er-
-nærige, snu, brovtende-
-modbydelige, skøre og mordlystne!
Fy for fanden! Jeg græder næsten af grin!
Men hvem har gjort dem til den slags udyr?
Det har I, samuraierne!
I brændte deres landsbyer ned, ødelagde deres gårde og stjal deres mad-
-tvang dem til at slave og tog deres kvinder!
De, de gjorde modstand, dræbte I.
Hvad kunne bønder stille op?
Føj for den lede!
Du er født i en bondefamilie, ikke?
Er der sket noget igen?
Nej, ingenting. Alt er godt nu.
Det er mig, jeg sover her fra nu af.
Jeg kan ikke trække vejret derinde.
Idiot! Lad være at fornedre dig, det er da dit hjem!
Du lader dem tage det og sover her, og underkaster dig stadig.
Læg dig!
Det vækker minder.
Her er så stille.
Jeg har svært ved at forestille mig, at der er røvere i bjergene.
Fandens, jeg ville ønske, jeg havde en kvinde.
-Hvor skal du hen? -Ud i bjergene. For at øve.
Der er heller ingen kvinder.
Nogle gange rammer du hovedet på sømmet.
-Had laver du nu? -Vores fane.
I kamp er der brug for noget, som kan ses, ellers mangler der noget.
Hvad betyder det?
Tegnet står for bønderne, byen her.
-Og cirklerne? -Det er os.
-Kun seks? Er jeg ikke med? -Jovist.
-Du er trekanten, Kikuchiyo-sama. -Det er virkelig flot!
-Her er ris. Spis. -Men...
Kikuchiyo gav mig hirse, det var første gang jeg smagte det.
Det er ikke til at spise.
Tag nu!
Skynd dig og spis. Vil du være i fred?
-Jeg spiser det ikke. -Hvorfor? Jeg tog det med til dig.
Jeg vil hellere give det til Kyuemons farmor.
Kyuemons farmor?
Jeg er ikke sulten, jeg spiser senere.
Spis du bare, jeg gemmer mit.
Hvad nu? Der lader til at være noget på færde.
Forfærdeligt.
-Har du ingen slægtninge? -Nej, banditterne dræbte alle sammen.
Jeg ville ønske, jeg snart fik lov at dø.
Hvis jeg bare kunne dø-
-ville jeg slippe for al den her elendighed.
Men efterverden-
-er vel også fuld af elendighed, vil jeg tro.
Det er den ikke.
Der er ingen krig og ingen banditter. Og heller ingen lidelser.
-Hvor ved du det fra? Har du været der? -Hvorfor råber du sådan?
Jeg hader alle de elendige stakler. Jeg væmmes ved hende!
De sidder bare og brokker sig!
Skal vi ikke få noget til at ske?
Spar på din energi til banditterne angriber.
Jo, altså...
Hvorfor..?
Du må have set mig i dag, med...
-Kvinden? -Ja.
-Hvorfor afslørede du mig ikke? -Ønskede du det?
Vi vil have ris!
Giv os lidt hvid ris.
Møgunger! Vi har ingen ris!
Lad være at brøle! Hvis I er så friske, kan I ikke være særlig sultne.
Hør efter, møgunger.
Det her er alt, vi kan give jer. Giver vi jer mere, bliver vi...
Vi dør. For resten, har nogen af jer en køn storesøster?
Har du ingen søster?
Hvornår kan de begynde at høste?
Om ti døgn.
Hvor hurtigt kan det gå, hvis I arbejder så hårdt I kan?
-Det tager i hvert fald tre dage. -Jeg vil sætte markerne under vand.
Der kommer en vold mod syd, så rytterne ikke kan nå frem.
Det behøver ikke være alle markerne.
Vi bygger en vold, og oversvømmer markerne.
-Det tager en dag... -Jeg forstår.
Og en ting mere.
De tre gårde og møllen her må evakueres, når høsten er bjærget.
-Far! -Hvad? Skal jeg flytte?
-Elskede! -Far...
Det er ikke morsomt...
...men det er nødvendigt.
Vi kan ikke beskytte området på den anden side ad broen.
Hør her. Afgrøderne skal snart høstes.
Så angriber røverne, så vi må være forberedte.
Når høsten er begyndt, indleder vi vores kamptræning.
Vi høster sammen i grupper, ikke i enkelte familier.
Fra og med i morgen bor I i grupper.
I må bevæge jer gruppevis, ikke hver for sig.
Hør her, alle sammen.
Elsk godt med jeres koner i nat.
Det her er dumheder!
Kom, alle, som bor på den anden side af broen.
Smid spydene. De er kun til for at beskytte de andres huse!
Kom! Vi forsvarer vores egne hjem!
Vent!
Saml spydene op. Gå tilbage til jeres grupper.
Følg med!
-Så går vi i gang! -Hvor er Yohei?
Hvor er Yohei? Hvad laver han?
Din idiot!
Der er tre huse på den anden side. Der er 20 i landsbyen.
Vi kan ikke bringe 20 huse i fare for tre.
Selvom hele byen lægges i ruiner-
-kan vi ikke redde husene udenfor!
Sådan er det i krig.
Man beskytter andre, for at beskytte sig selv.
Den, som kun tænker på selv, går til.
Det her var sidste gang...
PAUSE
Det var dog utroligt, så mange piger her er!
Yohei!
Hvor har I holdt pigerne skjult?
Giv mig din le.
Jeg skærer en masse for dig, og så bliver vi gode venner!
-Rikichi... -Ja.
Jeg ser, at gifte par arbejder bedst.
Det er på tide, du får en kone.
Hvorfor bliver du sur? Jeg sagde jo bare...
Hent ham, Katsushiro. Vi har ikke tid til den slags!
Rikichi!
Shino, stå ikke der og drøm.
Bor der en bjørn her?
De er hugget over med le.
-Var det Rikichi? -Ja, men jeg så det ikke.
Jeg ledte efter ham, og han kom herfra.
Han svedte og så ud til at have anstrengt sig.
-Hvad sagde du til ham? -Kun at han burde gifte sig.
Han bærer på noget smertefuldt.
Det ses i hans ansigt.
Hans læber er lukkede som en låst dør.
Så prøv at åbne den.
-Hvem der? -Det er bare mig.
-Er alt under kontrol? -Ja.
Sid ned, lad os snakke lidt.
Det kan være en lettelse at tale.
Byrder føles lettere, når man deler dem.
Du er et stille menneske.
Hvis du bærer på en masse bekymringer, er det bedre at tale om det.
Det her er en god lejlighed til det.
Jeg har ikke noget at sige.
Vi går ud.
-Skal jeg vække ham? -Nej, lad drengen sove.
Shino...
-Han sagde "Shino". -Shino...
-Et kvindenavn. -Drengen drømmer voksendrømme.
Hvor begynder vi?
Vi begynder med det svageste punkt.
Hvem der?
Hvem er der? Kom frem!
-Vis jer! -Kikuchiyo.
Det er dit held, det var os, havde det været røverne, havde du mistet hovedet.
Yohei...
-Hvad skal det her forestille? -Min hest.
Jeg troede, det var en kæmperotte.
Spurven siger kvit, kvit, kvit.
Kragen siger kra, kra, kra.
Hvad sker der nu? Kommer banditterne ikke?
Det var unødvendigt at hyre samuraierne, hvis der ikke kommer nogen.
Fjols, vi skal være glade for, at de ikke kommer!
Man kan ikke ride på den.
-Hesten er også træt. -Der sker ikke noget.
Yohei vil græde, hvis du brækker benet på den.
Hvad snakker du om? Med rette rytter, er den hurtig som vinden.
Ikke ringe.
Hvor festligt!
Alle lader til at more sig.
Tærskningen er overstået, og røverne er ude af syne. Måske kommer de ikke.
Det må man håbe.
Men når man tager det roligt, er man mest sårbar.
Sig, de skal vende tilbage til deres poster.
Jeg ville ønske, jeg var født i en samuraifamilie.
Livet er elendigt for bønder.
-Jeg skammer mig over at have det så godt. -Nej, jeg mente det ikke sådan.
Du er jo samurai, og jeg er bare bonde.
-Sig ikke det. -Det blæser jeg på.
Jeg er ligeglad med fremtiden.
Din kujon! Vil du ikke være samurai?
Tre fremmede på vejen i vest.
-Ved andre det? -Endnu ikke.
Ti stille med det.
Jeg så tre heste på bjerget. Det er nok banditterne.
Jeg ved det.
-Er de her? -Hvor ved du det fra?
Det er jo til at forstå, med al den opstandelse.
Fra hvilken retning? Bjergene eller vestfra?
Vestfra.
Banditterne er kommet.
Sig, de skal blive inde. Der er kun tre. Sørg for, at de er stille.
De må være spejdere. De må ikke se, her er samuraier.
Hvad sker der? Banditterne?
Banditterne? Hvor?
Vær stille.
-Hvor? -Ved cedertræerne.
Spejdere, uden tvivl.
-Hegnet overraskede dem. -De ved ikke, vi er her.
Forhåbentlig tror de kun, her er bønder.
-Hallo! Hvor er alle sammen? -Den idiot!
Kikuchiyo!
Er det sandt, er de her?
-Idiot! -Nu har de set os.
Nu hvor de har set os, må de ikke slippe væk.
Jeg slår dem ihjel. Bjergene er mit ansvar.
-Jeg vidste ikke... -Tag en, så har du gjort det godt igen.
-Skyd genvej. -Ja, jeg venter ved deres heste.
Katsushiro...
-Du skal kun se på. Forstået? -Ja.
Sikke nogle dejlige heste.
Du skjuler dig i lavningen.
-Hvad vil du gøre? -Mig?
Katsushiro! Du kan komme frem nu.
Skån mig!
Vent! Han er krigsfange.
Han har fortalt det hele og beder for sit liv. Vi kan ikke dræbe ham.
-Vi har ikke brug for jeres hjælp. -Din djævel!
Rikichi!
Lad hende hævne sin søns død.
Hvem hjælper hende?
-Ifølge røveren er deres fæstning... -Det er ingen fæstning.
Den er fuld af huller, som Yoheis undertøj.
-Vi kan snige os ind... -Om natten.
De er stadig 40! Vi bør slå så mange ihjel, vi kan.
Men ingen af os må dø. Vi kan ikke tåle nogen tab.
-Alle kampe indebærer risici. -Tre af os kan dræbe mindst ti.
Rikichi... Hvor langt er der til foden af Washigaminebjerget?
-En dag. -Vi har heste nu.
I så fald en halv dag.
Lad os begive os af sted. Vi kan være fremme før daggry.
Men hvem skal med?
Ikke du.
Jeg går. Sagen er afgjort.
-Jeg viser vej. -Der er ikke nok heste.
Vi har Yoheis hest, men du er den eneste, som kan ride på den.
Forkert retning!
Nej, denne vej!
Denne vej, dit gale øg!
Skal du forestille en hest? Du burde skamme dig!
Hallo! Vent!
Vent! Undskyld!
-Stik ild på husene. -Vi hugger dem ned, når de løber ud.
Vi stikker af!
-Der fik du den! -Vi klarede det.
Det har I fortjent!
Rikichi! Det er farligt!
Idiot! Hvad gør du?
Forbandede idiot!
Det her er din skyld. Hvem er hun?
Hun er min kone!
Heihachi!
Hold ud.
Du sagde, han kunne opmuntre os, når det blev hårdt.
Det kunne vi godt bruge nu.
Græd ikke! Lad være at græde, din idiot!
Græd ikke!
Hold så op med at græde!
Endelig er de her!
Røverne er her!
Den anden retning!
Husk, de har tre geværer.
20 i nord, 13 i syd.
-Og geværer? -Tre.
Du tager sydsiden, pas på geværerne.
Træk jer tilbage!
-12 bevæger sig mod øst. -Ikke 13?
-En pil fældede en. -Gorobei kan man stole på!
Se, om de har fjernet broen i øst.
-Og tænk på... -Ja, geværerne!
Gå til nordsiden. Den endelig kamp står der.
Hvorfor byggede du så ikke en barrikade der?
Et godt fort har en åbning. Vi må lure dem til at angribe.
Hvis vi kun forsvarer os, taber vi.
I tager ikke ordentligt fat, I pjok! Løft den!
Bær den væk!
Der er 12 på vej, skynd jer!
Er du blind? Gør det selv, eller!
-Og pas på deres geværer. -Jeg ved det.
-Hvor skal du hen? -Jeg skal hente min far.
Han er derinde. Han har altid villet dø i sin mølle.
Pokkers gamle.
Hent ham nu!
Løb nu!
Skynd dig!
-På bjerget er der... -20 mand.
Og 12 i øst.
Jeg kan ikke lide det her. Alle er skræmte.
Og igen!
En gang til!
Shichiroji? Skal vi også live stemningen op?
Kom ud, alle sammen!
Hæv spyddene og lad os få et kampråb!
Hører I dem? Vi skal råbe endnu højere!
Yohei, hvad er det for et udtryk? - En gang til!
Klatr op!
Her kommer de!
Satans...
Det var tæt på!
De kommer! Hvor skal du hen?
Løb ikke væk!
Gå ikke i panik!
Forbandede idioter! Fandens...
Det brænder!
Gå hjem, alle sammen!
Blæs på de faldefærdige hytter!
Vend tilbage til jeres poster!
Forbandet!
De skide hunde!
Det er den gamles hus.
Hvor er han? Hvor er det unge par?
Hvor er barnet?
Hvad laver de?
Vent! Forlad ikke din post!
Kikuchiyo, kom tilbage!
Kikuchiyo.
Kikuchiyo!
Hvor er den gamle og din far?
Spydsår... Hvordan klarede hun at gå så langt?
Kikuchiyo, vi går tilbage!
Hvad er der?
Det er, som det var for mig.
Præcis det her skete for mig!
Kom an!
Hvad foregår der?
Har du ikke øjne i hovedet? Idiot!
Er alle uskadte?
Godt arbejde! Virkelig godt!
Krudtlugt. Løb!
Manzo?
Hold ud, Manzo!
-Hvor blev du ramt? -Shino...
-Hent hende. -Nej, glem det.
Dør du af det her, ville en loppe kunne slå dig ihjel.
Det er ikke værd at afsløre din datter for det her.
Du behøver ikke jagte dem længere!
Godt arbejde!
Hvad er dit navn?
Det er Rikichi!
De angreb fra tre retninger, men vi slog dem tilbage.
Næste gang bliver det her. Men formentlig ikke i nat.
Men hovedstyrken angriber nok her. -Men...
Der er meget stille derovre.
Under alle omstændigheder kommer hovedstyrken her.
Jeg viser jer det.
Godt klaret. Stik dukken frem bag træet.
De indleder nok angrebet med fuld styrke her i morgen.
Vi slipper dem igennem.
Jeg mener ikke alle sammen, kun en eller to.
Når de er inde, spærrer vi vejen for de andre-
-så de kommer ikke ud igen. Så kan vi gøre med dem, som vi vil.
Vi gør det stille og roligt af med dem, indtil den endelige kamp.
Men geværerne er et problem. Vi må ødelægge mindst et.
-Jeg ødelægger et af dem! -Nej, du længes efter døden.
Jeg ordner det.
Katsushiro... Det er farligt.
-Jeg hører fodtrin. -Katsushiro, prøv at hvile dig lidt.
Det er sandt! Hører du?
Jeg sagde, du skulle hvile dig.
Du er træt, hvil dig.
Du har ret!
To døde.
Hvad er der?
Sig, hvad du vil sige. Jeg vil sove.
Du er virkelig enestående!
Det var det, jeg ville sige.
De kommer.
Slip først en igennem.
Hallo! Vi lader en komme ind!
Spær vejen, så snart han er inde.
De kommer...
Godt!
Hvad er der? Du klarede det godt.
De kommer. Spred ud!
Træk jer tilbage!
Vend og gå til angreb!
Vi lukker en mere ind!
Nu!
Vi tog dem!
Her kommer de!
Det her er sjovt. Se!
Ja så, er du ude og lege?
De lader sig ikke snyde igen.
Sikke nogle pjok! Nu er de nok ikke så barske.
Vi har dræbt fire stykker.
Og Kyuzo tog to i nat.
Han har ægte samuraiånd. Han er modig og dygtig.
Og ædel med. Han var ikke hovmodig, da han havde taget geværet.
Det var som havde han plukket svampe hos fjenden.
Spændende. Jeg bliver aldrig træt af at høre på dig.
Yohei...
Hold udkig.
Hvad er det for et udtryk? Det er helt ufarligt.
Et fugleskræmsel kunne have klaret det!
Husk det her! Sådan går det for alle kujoner.
Ad vejen!
-Hvordan går det? -De er besværlige.
-Det er snart overstået. -Det her er helt bagvendt.
Vi er slidt ned og sulter lige så meget som bønderne.
-Bekymringerne er snart overstået. -Sikke et held jeg har dig!
Jeg skyder jer!
Det er mig!
-Se her, I skabede hunde! -Din idiot!
-Hvorfor forlod du din vagtpost? -Se her! Jeg fortjener en belønning!
-Der sker ikke noget med vagtposten. -Du må ikke begive dig ud på egen hånd.
I krig må man samarbejde.
Gorobei, Kyuzo stå vagt her!
Slip ikke nogen forbi!
Træk jer tilbage!
Din djævel!
Gør en ende på ham!
Fanden tag jer!
-To mand kom igennem! Kom! -For helvede da!
Fandens osse! Hvor er Yohei?
Yohei!
-Yohei! -Jeg holdt udkig.
Hold ud, Yohei.
Tag over, Shichiroji!
Gorobei!
Gorobei! Gorobei!
13 tilbage.
Men de sidste syv kostede os dyrt.
Er du udmattet?
Du er blevet mager, gamle mand.
Jeg går hen og vasker mig i ansigtet.
Næste gang er den endelige kamp.
Forhåbentlig før vi bliver alt for trætte.
Hvornår tror du, fjenden kommer?
De er nok også trætte og skadede. Det bliver nok ikke i aften.
Men de er sultne og lader til at skændes.
Selv de er pressede.
De er desperate og kommer nok i morgen tidlig.
Katsushiro...
-Katsushiro! -Ja.
To skal holde vagt, resten må sove.
Og de, som vil, kan besøge deres familier en ad gangen.
Er det endelig blevet tid til den afgørende kamp?
Ja. Tak!
Du hørte vel ordren?
Jeg holder udkig, I kan sove.
Og Manzo...
Du kan gå hjem som den første og se din datter...
Jeg mener din søn.
-Jeg har givet dem besked. -Godt, så kan du også hvile dig.
-Katsushiro! -Ja?
Hvad laver Kikuchiyo?
Han blev ved gravene.
Alle vil dø i morgen!
-Det er ikke sikkert. -Sådan går det antagelig.
Shino? Hvor er du, Shino?
Shino?
Hvor er du, Shino?
Sprut? Hvor har de det fra?
Det er præcis, som Kikuchiyo sagde.
De har alt muligt stukket til side.
Nej tak.
Så tager jeg den her.
Shino!
Her er sprut. Drik lidt og hvil dig.
Det her ligner dig ikke. Du må kunne passe dit arbejde i morgen.
Shino!
Forbandede pigebarn!
Vær ikke så voldsom.
En bondedatter skal ikke være sammen med en samurai!
Pokkers pigebarn!
Manzo...
Er hun din datter?
Sig frem. Du nævnte en samurai. Hvem hentyder du til?
Manzo!
Sig det nu, Manzo.
Sig det!
Hedder du Shino?
Manzo, vær ikke så vred.
Når man sætter livet på spil, må man indimellem tillade sig lidt udskejelser.
Det er aftenen før kampen.
Det går til på samme måde på slotte.
Tænk på deres følelser. Det er let at forstå.
Jeg vil ikke forstå det. Min eneste datter er besmittet.
De elsker hinanden. Hun har jo ikke givet sig selv til røverne!
Alle er for anspændte. vi må berolige dem.
Tiden er inde til den afgørende kamp.
Katsushiro, i dag må du kæmpe tappert.
Du blev jo mand i nat!
Hallo!
I der, tag jer sammen.
Med den mine på, vinder vi aldrig!
Hvad vil du med dem?
Jeg kan ikke dræbe mere end fem med et sværd.
Der er tretten tilbage. Vi lukker alle sammen igennem.
Så lukker vi dem inde og angriber fra to retninger i vejkrydset.
Der her er den afgørende kamp.
Her kommer de!
Nu er de her!
Katsushiro og Shichiroji tager vestsiden. Kyuzo og Kikuchiyo tager østsiden.
Katsushiro! Rikichi!
Gå til østsiden!
Vær stille, eller vi slår jer ihjel!
Vi klarede det!
Rejs dig. Skynd jer til østsiden!
Kom, Katsushiro.
Hvad er der? Fanden osse!
Kikuchiyo!
Kikuchiyo! Kikuchiyo!
Hvor er røverne?
Der er ingen tilbage.
Vi overlevede også den her gang.
Vi har tabt endnu en kamp.
Det var bønderne, som vandt.
Ikke os.
SLUT